- Är du klar, Tania? -Ja.
Kom ihåg att dra för jalusierna ordentligt. I kväll är...
Valborgsmässoafton, jag vet. Oroa dig inte, mor. Jag ska.
- God natt. -God natt.
Du skrämde mig!
- Hörde du? -Vadå?
- Fotsteg. -Fotsteg?
Det är bara vinden.
Följ mig hem.
Tänk om någon ser oss? Jag är ju gift.
Vem skulle se oss? Alla har ju läst in sig.
Milos, du kan inte låta mig gå hem ensam.
- Du kom ju hit. -Men nu är jag rädd.
Du har väl korset du fick? Det håller dig trygg.
Behåll ditt kors!
- Snälla, Tania... -Dra åt helvete!
Korset, Tania! Äh, dra åt helvete!
Vem går där?
Hjälp!
Hjälp mig!
Ursäkta, vagnen till Passburg?
Det finns tyvärr bara en vagn till Passburg och den har redan avgått.
Ja... Då får jag ta en häst.
- Givetvis, men... -Vadå?
De här skogarna kan vara farliga om man inte känner till dem.
- Hästen. -Som ni vill.
Vad var det?
Var det en illusion?
God afton.
- Vill ni inkvartera hästen? -Tack.
Ta god hand om honom. Han är lite nervös.
- Ja, sir. -Tack.
Jag ser till att den matas.
- God afton, sir. -God afton.
Jag behöver ett rum och något att äta.
- Hur länge stannar ni? -Bara en natt.
Ni ska få något från köket.
Bara om Delbruck följer med.
Vi behöver din hjälp i kväll.
Tack.
- Räcker det? -Ja, gott och väl! Tack.
Den 4 maj. På väg til! Passburg-
-tyckte jag mig se vargar dyka upp och försvinna bland träden.
Det kändes som en mardröm, men jag sov inte.
Där!
Det är den här. Det är den!
Ge mig kofoten.
'Tiltta...
Bettet.
Lämna henne i fred!
Ni får inte skada henne! Gå bon från henne nu!
Det är för hennes eget bästa. Renfield, ge mig...
- Varför stannade du inte hos henne? -Snälla, nej...
- Det är ditt fel. -Det är inte sant...
- Det är ditt fel! -Snälla, Renfield...!
Milos... Milos!
Löjtnant!
Den är tom!
Nu går vi.
Hjälp mig att släpa iväg den här uslingen.
Ursäkta, hur kommer jag till Kisslingers hus?
- Borgmästaren? Jag ska visa er. -Tack.
Ett, två, tre, fyra.
Nej, Marika. Fortare med fingrama. Så här.
Försök en gång till.
Mycket bra. Det räcker för i dag.
- W ses på lördag. -Tack, miss Kisslinger.
Adjö.
- Jonathan! -Underban att se dig, Lucy.
- Kom in! -Den här vägen?
- Men var är Mina? -Hon kunde tyvärr inte komma.
- Är allt som det ska, Lucy? -Ja.
- Det har väl inte hänt henne något? -Nej då.
Hon fick bara förhinder.
Men hon kommer med tåget klockan tio på fredag.
Du kanske tycker att jag är fånig, men vi har inte setts sen bröllopsdagen-
-och hon är som min lillasyster.
Jag vet. Jag kan inte stanna länge. Greven väntar mig.
Jag ville tacka för att du skrev till Mina att han sökte en bibliotekarie.
Ingen orsak. Du kommer att trivas hos greven.
Han är en riktig gentleman och har gjort mycket för vår by.
Far säger att vi vore kvar i medeltiden utan honom.
- Ni ser så lyckliga ut. -Det är vi fortfarande.
Pappa!
Lucy. Varför är du så glad att se mig?
God morgon, herr borgmästare.
Har man sett! Jonathan Harker!
Jag vill hälsa på dig ordentligt.
Vad gör du här i Passburg?
Lycka till!
Varför hade du inte berättat att Harker ska arbeta för...
...greve Dracula?
Jag måste ha glömt det. Du ser orolig ut.
Jag är bara trött. Nu går vi in.
Är du beredd? Kom igen.
Dra.
Håller du i?
Sluta!
Nu kan du inte bitas.
- Tycker ni om vinet, mr Harker? -Det verkar vara utmärkt.
Greven är väldigt tillmötesgående mot sina gäster.
Är ni också det? En gäst, menar jag.
Jag vet faktiskt inte riktigt vad jag är än.
- Jag heter Tania. -Jonathan.
Varsågod och sitt, Jonathan.
Tack.
Välkommen, mr Harker.
Greve Dracula.
Ja, det är jag som är...Dracula.
Du kan gå, min kära.
Ni får ursäkta min niece, mr Harker. Ibland...
...kan flickor i den åldern vara för rättframma.
Fröken Tania uppförde sig helt korrekt, greve.
Ni är för snäll. Varsågod.
Ska ni inte äta, sir?
Jag äter aldrig...på kvällen.
Jag hörde att er hustru inte kunde komma.
Passburg är litet.
- Hon kommer om några dagar. -Det gläder mig.
En hustru hör hemma vid sin makes sida.
Ja.
Hör på dem...
Nattens barn.
Vilken musik.
Det här biblioteket har funnits i över 400 år.
Mina förfäder var krigare men värdesatte böcker.
- Detsamma gäller mig. -Det hedrar er, sir.
Ni tycks vara imponerad.
Ja, det måste jag erkänna. Hur många är det?
Det ska ni säga mig.
- Är något på tok? -Nej då...
Jag misstog mig. Det måste vara belysningen.
I morgon är min niece och jag bortresta över dagen.
Men ni ska börja katalogisera böckerna.
Givetvis.
- Vi går tillbaka till salongen. -Ja.
L kväll fick jag äntligen träffa greve Dracula.
Han är yngre än jag trodde.
Men hans uppträdande och sätt motsäger hans utseende.
Kom in.
- Miss Tania. -Stör jag?
Nej, inte alls. Vad kan jag stå till tjänst med?
- Det är min fru Mina. -Hon är vacker.
Ja, det är hon. Tack.
- Jag är ledsen. -Nej, det var inte en fel.
Herregud...
Miss? Störs ni av åsynen av blod?
- Låt mig hjälpa er. -Nej, det är ingenting.
Det får inte bli infekterat.
Miss Tania!
1462, efter Konstantinopels fan-
-invaderade turkarna Europa, och hotade den kristna världen.
Till dess försvar, kom från furstendömet Transsylvanien-
-en tappar rumänsk adelsman.
Hans namn var Dracula.
Han var även känd som Tepes, pålspetsaren.
Namnet passade till hans ökända brutalitet.
Hans grymhet skänkte honom ett övernaturligt rykte.
Det sägs att graven ville bli odödlig-
-och närde sig på människoblod.
Har du gjort detta? Nå?
Svara!
Tycker du inte om mig, Jonathan?
Han är min!
Gör aldrig om det!
Snälla, gör mig inte illa.
Tack, mästare.
Säg åt mig vad jag ska göra.
Mina...
God dag, frun. Välkommen.
God dag.
Trevlig dag. Adjö.
- Mina! -Lucy!
- Hur var resan? -Bra, tack.
- Var är Jonathan? -På slottet.
Jag kom i hans ställe.
Se inte så ledsen ut, du får träffa din Jonathan i morgon.
Ja, självklart
Det är underbart att vara tillsammans igen.
Jag har saknat dig.
Vad är det, Lucy?
- Jag har haft så många drömmar. -Ar något på tok?
Passburg är ingen bra plats.
Du borde gifta dig och skaffa barn.
Kom inte och säg att du inte har några friare.
- Jag har tre stycken. -Men ingen du tycker om?
Du skulle se dem, Mina. De är hemska!
I så fall kommer en främling att erövra ditt hjärta.
- Någon som Jonathan? -Ja.
Jag älskar honom så.
Varsågoda.
- Det var fruktansvärt -Det var bara en varg.
- Nej. -Jarmila!
- Varför ska vi behöva utstå detta? -Du ställer till med en scen!
Sluta! Släpp mig!
- Ska vi gå? -Ja.
Hjälper ni till med väskorna?
- Visst är det härligt med tågresor? -Ja, underbart.
Alla eleganta kvinnor.
Deras klänningar, Lucy. Och deras skor!